Сторцювати
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 04:17, 30 вересня 2012; Matasar.ei (обговорення • внесок)
Сторцювати, -цю́ю, -єш, гл. 1) Торчать. Щоб скиба не сторцювала. 2) — снопи. Ставить снопы стоймя. От і знакомі жнуть, сторцюють снопи, божу благодать. Св. Л. 45. См. Сторчити.