Крадій
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 22:24, 27 травня 2014; Юлька Терещук (обговорення • внесок)
Крадій, -дія, м. Воръ. Лубен. у.
Зміст
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Іван Кочерга===[1]=== КРАДІЙ, я, чол. Те саме, що злодій 1. [Тоня:] Ви знову дверей не зачинили? А ще крадіїв боїтесь (Іван КочергаКочерга, II, 1956, 432); Крадіїв негайно звільнили з підприємства (Радянська Україна, 5.VII 1963, 3). Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 319.
Українсько-російський словник
[2]
крадій -дія/ вор; похити/тель
Українсько-російський словниксловник. - ВТФ «Перун». В’ячеслав Бусел. 2008.
Словник синонімів
[3]
КРАДІЙ ЗЛОДІЙзлодій; (на посаді) розкрадач; (авта) автокрад, (літака) |авіо|пірат, з. запірвач.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
{{subst:Шаблон:Словник Грінченка і сучасність|підрозділ=Інститут суспільства}}