Вухатий
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 16:49, 9 квітня 2024; Yykozachenko.fj23 (обговорення • внесок)
Вухатий, -а, -е. Съ большими ушами, длинноухій.
Зміст
Сучасні словники
ВУХА́ТИЙ, а, е. Який має великі або довгі вуха. Вухатий ослик розумно поводив очима (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 217); * Образно. Земля прислухається до придорожніх пісень і вухатими соняшниками, і вусатим ячменем (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 540); // З вухами (про шапку). На його голові низько сиділа заяча вухата шапка (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 306).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |