Відмінності між версіями «Опікунка»
Рядок 25: | Рядок 25: | ||
[[Файл:Opykunka201121.jpg|міні|центр]] | [[Файл:Opykunka201121.jpg|міні|центр]] | ||
− | [[Файл:Opikunka201121.jpg|міні| | + | [[Файл:Opikunka201121.jpg|міні|центр]] |
|} | |} | ||
Версія за 22:04, 20 листопада 2021
Опікунка, -ки, ж. Опекунша. Мусіла слухати старших сестер як опікунок. Левиц. І. 307.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ОПІКУ́НКА, и, жін. Жіночий рід до опікун. Не забувала [Войцехова] як опікунка сиріт щомісяця зголошуватися до каси по пенсію, що на них припадала (Іван Франко, VI, 1951, 167); Княгиня Єва на диво швидко заспокоїлась, навіть міцно стиснула руку своїй опікунці (Володимир Гжицький, Опришки, 1962, 50).
[ОПІКУ́Н, а, чол.
1. Той, хто виявляє, піклування про кого-небудь, доглядає когось. — Марусю, — припинив її.. за лікоть парубок. — ..Ти не виривайся вперед... — О! І ти вже, як мама! от мені лихо з тими опікунами! .. (Гнат Хоткевич, I, 1966, 108); // Той, хто постійно наглядам за кимось, здійснює контроль за чиїмись діями, вчинками і т. ін. — Що ти мені мораль читаєш? — спалахнувши, вигукує Маковей. — Завзялися, опікуни! І ти цієї, і Хома цієї, і всі цієї!.. Шануйся, дивись, бережись!.. Сам уже не малий, розумію дещо! (Олесь Гончар, III, 1959, 301).
2. юр. Особа, що здійснює опіку (у 3 знач.). [Писар:] Кажете, се вашої дочки материзнина, над дочкою є опікуни, вони не позволять ґрунту обтяжувати (Іван Франко, IX, 1952, 75); На сьомому році Люба залишилась сиротою. Громада призначила їй громадських опікунів (Михайло Стельмах, I, 1962, 343).]
Ілюстрації
Іншими мовами
Англійсько-український перекладач
Опікун,-ка - Guardian (англ.)
(Я законний опікун Тома. - I'm Tom's legal guardian.)
Російсько-український перекладач
Опікунка - Опекунша (рос.)
(Роздумуючи над тим, не забула про свою опікунку. - Думая об этом, она не забывала про свою опекуншу.)
Джерела та література
1. Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 713.