Відмінності між версіями «Яклити»
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
[[Категорія:Як]] | [[Категорія:Як]] | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | ВИПРО́ШУВАТИ, ую, уєш, недок., ВИ́ПРОСИТИ, ошу, осиш, док., перех. Просячи, домагатися чого-небудь або одержувати щось. Випрошує ці кусні Чайчиха зі сльозами і їсть зі сльозами (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 299); Женя нагадувала мені зараз кошеня, яке треться об ногу, щось випрошуючи (Леонід Смілянський, Сашко, 1957, 61); А в батька що тільки захоче [Тимоха], все випросить, бо батько його дуже любив (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 255); От і поїхала [Сикліта] на розглядини, — випросила у сусіда кобилу й санки (Грицько Григоренко, Вибр., 1959, 40); Він випросив у командування відпустку (Василь Кучер, Чорноморці. 1956, 9). | |
+ | |||
+ | КАНЮ́ЧИТИ, чу, чиш, недок., перех., зневажл. Настирливо й жалібно (часто до набридливості) просити що-небудь у когось; випрошувати, циганити. Канючать [діти] хліба шмат під вікнами з торбами… (Г.-Арт., Байки.., 1958, 128); Гордощами його був величезний мамутів [мамонтів] ріг, що днів зо три канючив він його для музею в одного селянина (Вас., Вибр., 1954, 282); — Не полюбляю я вашого брата, святенників, бо вони або милостиню канючать, або кишки з людей мотають казаннями (Тулуб, Людолови, II, 1957, 78). | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Kanuchity06041055.jpg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
Рядок 23: | Рядок 25: | ||
</noinclude> | </noinclude> | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | + | [http://sum.in.ua/s/vyproshuvaty#:~:text=%D0%A2%D0%BB%D1%83%D0%BC%D0%B0%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F%2C%20%D0%B7%D0%BD%D0%B0%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F%20%D1%81%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%B0%20%C2%AB%D0%B2%D0%B8%D0%BF%D1%80%D0%BE%D1%88%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8%C2%BB,%D1%87%D0%BE%D0%B3%D0%BE%2D%D0%BD%D0%B5%D0%B1%D1%83%D0%B4%D1%8C%20%D0%B0%D0%B1%D0%BE%20%D0%BE%D0%B4%D0%B5%D1%80%D0%B6%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8%20%D1%89%D0%BE%D1%81%D1%8C. Словник української мови] | |
− | + | [https://slova.com.ua/word/%D0%BA%D0%B0%D0%BD%D1%8E%D1%87%D0%B8%D1%82%D0%B8 slova.com.ua] | |
− | + | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
<noinclude> | <noinclude> |
Версія за 11:01, 6 квітня 2023
Я́клити, я́клю, -лиш, гл. Клянчить, выпрашивать. Ном. № 12153.
Зміст
Сучасні словники
ВИПРО́ШУВАТИ, ую, уєш, недок., ВИ́ПРОСИТИ, ошу, осиш, док., перех. Просячи, домагатися чого-небудь або одержувати щось. Випрошує ці кусні Чайчиха зі сльозами і їсть зі сльозами (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 299); Женя нагадувала мені зараз кошеня, яке треться об ногу, щось випрошуючи (Леонід Смілянський, Сашко, 1957, 61); А в батька що тільки захоче [Тимоха], все випросить, бо батько його дуже любив (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 255); От і поїхала [Сикліта] на розглядини, — випросила у сусіда кобилу й санки (Грицько Григоренко, Вибр., 1959, 40); Він випросив у командування відпустку (Василь Кучер, Чорноморці. 1956, 9).
КАНЮ́ЧИТИ, чу, чиш, недок., перех., зневажл. Настирливо й жалібно (часто до набридливості) просити що-небудь у когось; випрошувати, циганити. Канючать [діти] хліба шмат під вікнами з торбами… (Г.-Арт., Байки.., 1958, 128); Гордощами його був величезний мамутів [мамонтів] ріг, що днів зо три канючив він його для музею в одного селянина (Вас., Вибр., 1954, 282); — Не полюбляю я вашого брата, святенників, бо вони або милостиню канючать, або кишки з людей мотають казаннями (Тулуб, Людолови, II, 1957, 78).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
YouTube відео, звуки, музика, тощо. (див. Довідка:YouTube, Довідка:Завантаження та розміщення файлів)
Див. також
(Посилання на сторінки цієї Вікі)
Див. Довідка:Стиль
Джерела та література
Словник української мови slova.com.ua
Зовнішні посилання
Див. Довідка:Посилання