Відмінності між версіями «Вабно»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
+ | <big>'''Вабно''' нар. Привлекательно, прелестно.</big><big>Великий текст</big> | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | '''Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 1. — С. 273.'''<br /> | |
+ | ВА́БНО. Присл. до ва́бни́й.<br /> | ||
+ | '''ПРЕКРА́СНО.'''<br /> | ||
+ | 1. Присл. до прекра́сний. <br /> | ||
+ | * Темно-русяве волосся [Ядзі] прекрасно гармоніювало з її білим матовим лицем і темно-голубими очима (Кобр., Вибр., 1954, 89);<br /> | ||
+ | * Читала Ніна прекрасно (Донч., V, 1957, 374); <br /> | ||
+ | * Книжка видана прекрасно, на дорогому гарному папері (Коцюб., III, 1956, 25);<br /> | ||
+ | * — Справді, місяць якогось дивного димчасто-апельсинового відтінку, — докинув Поспєлов. — Та ви самі побачите, це прекрасно передав Тарас Григорович у своїй картині «Схід місяця» (Тулуб, В степу.., 1964, 408);<br /> | ||
+ | * Шевченко гаряче любив і прекрасно знав творчість Пушкіна, Грибоєдова, Лермонтова (Рильський, III, 1956, 22);<br /> | ||
+ | * Будинок стоїть на розі людної вулиці й прекрасно резонує звуки (Ю. Янов., II, 1958, 15);<br /> | ||
+ | * — Троє людей.. почували себе прекрасно (Ю. Янов., II, 1958. 133).<br /> | ||
+ | 2. у знач. присудк. сл. Дуже добре, красиво, приємно, досконало (при висловленні почуття повного задоволення від чого-небудь, схвалення чогось).<br /> | ||
+ | * Єднала [пташка] небо з землею в голосну арфу і грала на струнах симфонію поля. Це було прекрасно (Коцюб., II, 1955, 231);<br /> | ||
+ | * Стрілами шугали ластівки, і взагалі було прекрасно (Донч., VI, 1957, 40);<br /> | ||
+ | * [Студент:] Пане Мічурін, те, що ви сказали — прекрасно! (Довж., І, 1958, 429).<br /> | ||
+ | 3. у знач. виг. Уживається при висловленні захвату, повного схвалення. <br /> | ||
+ | * Мій запас вигуків захвату трудно збільшити. Чудово, прекрасно, чарівно, дивно, гарно, дивовижно! (Мас., Роман.., 1970, 139).<br /> | ||
+ | 4. Уживається як частка при схваленні, ствердженні чого-небудь. <br /> | ||
+ | * [Наташа:] Ми поклялися один одному піти з вашого саду професорами. [Мічурін:] Прекрасно! Обов’язково! (Довж., І, 1958, 482). | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 11:50, 26 листопада 2017
Вабно нар. Привлекательно, прелестно.Великий текст
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 1. — С. 273.
ВА́БНО. Присл. до ва́бни́й.
ПРЕКРА́СНО.
1. Присл. до прекра́сний.
- Темно-русяве волосся [Ядзі] прекрасно гармоніювало з її білим матовим лицем і темно-голубими очима (Кобр., Вибр., 1954, 89);
- Читала Ніна прекрасно (Донч., V, 1957, 374);
- Книжка видана прекрасно, на дорогому гарному папері (Коцюб., III, 1956, 25);
- — Справді, місяць якогось дивного димчасто-апельсинового відтінку, — докинув Поспєлов. — Та ви самі побачите, це прекрасно передав Тарас Григорович у своїй картині «Схід місяця» (Тулуб, В степу.., 1964, 408);
- Шевченко гаряче любив і прекрасно знав творчість Пушкіна, Грибоєдова, Лермонтова (Рильський, III, 1956, 22);
- Будинок стоїть на розі людної вулиці й прекрасно резонує звуки (Ю. Янов., II, 1958, 15);
- — Троє людей.. почували себе прекрасно (Ю. Янов., II, 1958. 133).
2. у знач. присудк. сл. Дуже добре, красиво, приємно, досконало (при висловленні почуття повного задоволення від чого-небудь, схвалення чогось).
- Єднала [пташка] небо з землею в голосну арфу і грала на струнах симфонію поля. Це було прекрасно (Коцюб., II, 1955, 231);
- Стрілами шугали ластівки, і взагалі було прекрасно (Донч., VI, 1957, 40);
- [Студент:] Пане Мічурін, те, що ви сказали — прекрасно! (Довж., І, 1958, 429).
3. у знач. виг. Уживається при висловленні захвату, повного схвалення.
- Мій запас вигуків захвату трудно збільшити. Чудово, прекрасно, чарівно, дивно, гарно, дивовижно! (Мас., Роман.., 1970, 139).
4. Уживається як частка при схваленні, ствердженні чого-небудь.
- [Наташа:] Ми поклялися один одному піти з вашого саду професорами. [Мічурін:] Прекрасно! Обов’язково! (Довж., І, 1958, 482).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |