Відмінності між версіями «Питун»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(Створена сторінка: '''Питу́н, -на, '''''ж. ''Родъ глиняной кружки для питья воды. Грин. III. 445. Маркев. 112. 2) = '''Питець. ...) |
|||
(не показано 7 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Питу́н, -на, '''''ж. ''Родъ глиняной кружки для питья воды. Грин. III. 445. Маркев. 112. 2) = '''Питець. '''Зміев. у. Ум. '''Питунчик. ''' | '''Питу́н, -на, '''''ж. ''Родъ глиняной кружки для питья воды. Грин. III. 445. Маркев. 112. 2) = '''Питець. '''Зміев. у. Ум. '''Питунчик. ''' | ||
[[Категорія:Пи]] | [[Категорія:Пи]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | '''Словник української мови: в 11 томах''' | ||
+ | |||
+ | ПИТУ́Н, а, чол., діал. Посуд для пиття. В кутку біля судника топтався дід Кушка. Він, очевидно, шукав питуна. Знайшовши, шкрябнув по дну відра, випив, не переводячи духу, перехопив відро і шкрябнув знову (Юрій Мушкетик, Чорний хліб, 1960, 65); У народному побуті були поширені скляні чарки, питуни, братини, стопки, шкалики, рюмки, склянки, пивні кухлі, глечики, барильця тощо (Нариси з історії українського.. мистецтва, 1969, 46). | ||
+ | |||
+ | '''Великий тлумачний словник сучасної української мови. - "Перун"''' | ||
+ | |||
+ | ПИТУН,-а́, ч., діал. Посуд для пиття. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:2108f511246a56d0cd616c7747bc--posuda-keramicheskaya-kruzhka-lesnaya-tropa-glinyanaya-chashk.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:37041aca8cd778eb87c48d455a9b79b3.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:A74e89e760e3e18fec7d278e59ah--posuda-nabor-glinyanoj-posudy-tri-medvedya-chashki.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:B942dc54d204a433dbc6cc85b1--posuda-keramicheskaya-kruzhka-klenovyj-list-glinyanaya-chashka.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|3bb8dv_SKCM}} | ||
+ | {{#ev:youtube|iE5AX64girw}} | ||
+ | {{#ev:youtube|f_GVvSosCjA}} | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2019 року]] |
Поточна версія на 22:43, 26 листопада 2019
Питу́н, -на, ж. Родъ глиняной кружки для питья воды. Грин. III. 445. Маркев. 112. 2) = Питець. Зміев. у. Ум. Питунчик.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови: в 11 томах
ПИТУ́Н, а, чол., діал. Посуд для пиття. В кутку біля судника топтався дід Кушка. Він, очевидно, шукав питуна. Знайшовши, шкрябнув по дну відра, випив, не переводячи духу, перехопив відро і шкрябнув знову (Юрій Мушкетик, Чорний хліб, 1960, 65); У народному побуті були поширені скляні чарки, питуни, братини, стопки, шкалики, рюмки, склянки, пивні кухлі, глечики, барильця тощо (Нариси з історії українського.. мистецтва, 1969, 46).
Великий тлумачний словник сучасної української мови. - "Перун"
ПИТУН,-а́, ч., діал. Посуд для пиття.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |