Відмінності між версіями «Хвалений»
(не показано 16 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 13: | Рядок 13: | ||
Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 32. | Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 32. | ||
+ | |||
+ | <big> | ||
+ | '''"Тлумачення із "Словника української мови"'''</big> | ||
+ | |||
+ | ХВАЛЕНИЙ, а, е. 1. Дієпр. пас. мин. і теп. ч. до хвалити. Особливо невдоволений був бригадир Зозуля. Вже випливли нагору його могоричеві діла, і з шумом провалилась кандидатура хваленої ним Одарки Лихнюк (Жур., Звич. турботи, 1960, 106). | ||
+ | |||
+ | 2. у знач. прикм. Розхвалений, занадто високо оцінений. Через мить на обличчі в секретарки з'явився вираз задоволення. Вона зрозуміла, що хваленому, серйозному Чумакові сьогодні за щось добре перепало (Збан., Переджнив'я, 1955, 23). | ||
<gallery> | <gallery> | ||
</gallery> | </gallery> | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
Рядок 22: | Рядок 30: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:хвалити1.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:хвалити1.jpg|x140px]] | ||
− | |style="width: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:хвалений5.jpg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:хвалити3.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:хвалити3.jpg|x140px]] | ||
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | Приклад хвали: | ||
+ | {{#ev:youtube|AshT5O7d2r8}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | '''Схожі статті:''' | ||
+ | * [[Хвалити]] | ||
+ | * [[Хвалитися]] | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== |
Поточна версія на 11:57, 10 листопада 2021
Хвалений, -а, -е. Хваленный, похваленный, получившій похвалу. Ти отце добув, то будеш у хазяїна хвалений. Мнж. 56.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980) ХВА́ЛЕНИЙ, а, е.
1. Дієпр. пас. мин. і теп. ч. до хвалити. Особливо невдоволений був бригадир Зозуля. Вже випливли нагору його могоричеві діла і з шумом провалилась кандидатура хваленої ним Одарки Лихнюк (Семен Журахович, Звич. турботи, 1960, 106).
2. у знач. прикм. Розхвалений, занадто високо оцінений. Через мить на обличчі в секретарки з'явився вираз задоволення. Вона зрозуміла, що хваленому, серйозному Чумакові сьогодні за щось добре перепало (Юрій Збанацький, Переджнив'я, 1955, 23).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 32.
"Тлумачення із "Словника української мови"
ХВАЛЕНИЙ, а, е. 1. Дієпр. пас. мин. і теп. ч. до хвалити. Особливо невдоволений був бригадир Зозуля. Вже випливли нагору його могоричеві діла, і з шумом провалилась кандидатура хваленої ним Одарки Лихнюк (Жур., Звич. турботи, 1960, 106).
2. у знач. прикм. Розхвалений, занадто високо оцінений. Через мить на обличчі в секретарки з'явився вираз задоволення. Вона зрозуміла, що хваленому, серйозному Чумакові сьогодні за щось добре перепало (Збан., Переджнив'я, 1955, 23).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Приклад хвали:
Див. також
Схожі статті:
Джерела та література
Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970—1980) - http://sum.in.ua/s/khvalenyj