Відмінності між версіями «Дивно»
(→Джерела та література) |
(→Джерела та література) |
||
Рядок 17: | Рядок 17: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | [https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%B4%D0%B8%D0%B2%D0%BD%D0%BE/Словник синонімів] | + | [https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%B4%D0%B8%D0%B2%D0%BD%D0%BE/ Словник синонімів] |
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Версія за 20:59, 27 листопада 2018
Дивно, нар. Удивительно, странно. Дивно мені та чудно. Якось так дивно ся називає. Каменец. у. Дивно здаватися. Казаться страннымъ, удивительнымъ. Дивно тільки здалось йому, що Черевань про те а ні гадки. К. ЧР. 103. Ум. Дивненько.
Зміст
Сучасні словники
Словник синонімів ДИ́ВНО, ЧУ́ДНО, ДИВОВИ́ЖНО, НАВДИВОВИ́ЖУ, ЧУДЕРНА́ЦЬКО[ЧУДЕРНА́ЦЬКИ], НЕЗВИ́ЧНО, НА ДИ́ВО, НА ПРОДИ́ВО розм.,ДИВО́ЧНО розм. Мов намальований сіяв [гість], І став велично на порозі, І, уклонившися, вітав Марію тихо. Їй, небозі, Аж дивно, чудно (Т. Шевченко); Для неї, яка з трійок не вилазила, було просто дивовижно, як він швидко все схоплював (О. Гончар); - Де ти там у гаспида таскавсь? Іще навдивовижу, як-то добрів і знайшов свою хату (Г. Квітка-Основ’яненко); Він чудернацько змахнув руками, ніби збирався летіти під хмари (В. Кучер); На дорозі стояла машина, чудернацьки розфарбована (Ю. Яновський); Зеленіло свіже, вимите дощем село. Воно кликало парубка в свою незвично принадну глибінь (М. Стельмах); Килина тільки всміхнулась.. І, на диво, почувалась ні зажуреною, ні враженою (Є. Гуцало); Його живіт страшенно випнувсь, як здоровецький гарбуз, що часом на продиво вродить у городі між меншими (І. Нечуй-Левицький); Тіні місячні біжать, І кожна з них дивочно мінить Гаї, що мурами стоять (М. Рильський). - Пор. 1. ди́вний.
Ілюстрації
![]() |
![]() |