Відмінності між версіями «Жартун»
(не показані 2 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 27: | Рядок 27: | ||
| Кл. || жарту́не || жартуни́ | | Кл. || жарту́не || жартуни́ | ||
|} | |} | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ||
+ | Тлумачення, значення слова «Жартун»: | ||
+ | ЖАРТУ́Н, а, чол. Те саме, що жартівник. Жартун, навіть штукар по своїй вдачі, веселий зроду, він був чоловік з добрим серцем (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 176); Особливо смішив усіх, Онопрій Перегуда, — парубок.. з грайливими очима, жартун і вигадник (Арсен Іщук, Вербівчаниг 1961, 23). | ||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 512. | ||
+ | |||
+ | ===[http://hrinchenko.com/slovar/znachenie-slova/49934-prjamec.html Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка]=== | ||
+ | Жарту́н, -на, м. = жартівник. | ||
+ | ===[http://ukrlit.org/slovnyk УКРЛІТ.ORG_Cловник]=== | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ЖАРТУ́Н, а́, ч. Те саме, що жартівни́к. Жартун, навіть штукар по своїй вдачі, веселий зроду, він був чоловік з добрим серцем (Н.-Лев., IV, 1956, 176); Особливо смішив усіх Онопрій Перегуда, — парубок.. з грайливими очима, жартун і вигадник (Іщук, Вербівчани, 1961, 23). | ||
+ | Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 2. — С. 512. | ||
+ | Жарту́н, на, м. = Жартівник. | ||
+ | Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 1. — С. 475. | ||
+ | |||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===[http://ukrainian_explanatory.academic.ru Словари и энциклопедии на Академике]=== | ||
+ | жартун | ||
+ | Те саме, що жартівник. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Жартун1.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Жартун2.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Жартун3.jpg |x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ==Цікаві факти== | ||
+ | ===[http://uk.wikipedia.org/wiki Матеріал з Вікіпедії]=== | ||
+ | |||
+ | ===[https://ru.wiktionary.org/wiki/%D0%B6%D0%B0%D1%80%D1%82%D1%83%D0%BD]=== | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 12:27, 20 жовтня 2018
Жартун, -на, м. = Жартівник. Той, хто любить жартувати (у 1 знач.); жартівник. Жартун, навіть штукар по своїй вдачі, веселий зроду, він був чоловік з добрим серцем (Н.-Лев., IV, 1956, 176); Особливо смішив усіх Онопрій Перегуда, — парубок.. з грайливими очима, жартун і вигадник (Іщук, Вербівчани, 1961, 23).
Зміст
Морфологічні й синтаксичні властивості
жарту́н Іменник, чол. рід, однина. Корінь жарт-; суфікс -ун.
Відмінок | Однина | Множина |
---|---|---|
Н. | жарту́н | жартуни́ |
Р. | жартуна́ | жартуні́в |
Д. | жартуно́ві, жартуну | жартуна́м |
З. | жартуна́ | жартуні́в |
О. | жартуно́м | жартуна́ми |
М. | жартуно́ві, жартуні | жартуна́х |
Кл. | жарту́не | жартуни́ |
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Тлумачення, значення слова «Жартун»: ЖАРТУ́Н, а, чол. Те саме, що жартівник. Жартун, навіть штукар по своїй вдачі, веселий зроду, він був чоловік з добрим серцем (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 176); Особливо смішив усіх, Онопрій Перегуда, — парубок.. з грайливими очима, жартун і вигадник (Арсен Іщук, Вербівчаниг 1961, 23). Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 512.
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Жарту́н, -на, м. = жартівник.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ЖАРТУ́Н, а́, ч. Те саме, що жартівни́к. Жартун, навіть штукар по своїй вдачі, веселий зроду, він був чоловік з добрим серцем (Н.-Лев., IV, 1956, 176); Особливо смішив усіх Онопрій Перегуда, — парубок.. з грайливими очима, жартун і вигадник (Іщук, Вербівчани, 1961, 23). Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 2. — С. 512. Жарту́н, на, м. = Жартівник. Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 1. — С. 475.
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
жартун Те саме, що жартівник.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |