Відмінності між версіями «Побіліти»
(Створена сторінка: '''Побіліти, -лію, -єш, '''''гл. ''1) Побѣлить. ''Побілила около. ''2) Поблѣднѣть. Стор. МПр. 54. ''Побіл...) |
(→Cпоріднені слова зі словника Бориса Грінченка) |
||
(не показано 2 проміжні версії ще одного учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Побіліти, -лію, -єш, '''''гл. ''1) Побѣлить. ''Побілила около. ''2) Поблѣднѣть. Стор. МПр. 54. ''Побілів як стіна, як полотно, як хустка, як смерть, як Пилат. ''Ном. №№ 4381 — 4385. '''Побілів як вільхо́ва довбня'''. Покраснѣлъ. Мнж. 167. | '''Побіліти, -лію, -єш, '''''гл. ''1) Побѣлить. ''Побілила около. ''2) Поблѣднѣть. Стор. МПр. 54. ''Побілів як стіна, як полотно, як хустка, як смерть, як Пилат. ''Ном. №№ 4381 — 4385. '''Побілів як вільхо́ва довбня'''. Покраснѣлъ. Мнж. 167. | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ||
+ | ПОБІЛІШАТИ, аю, аєш. Док. до білішати. Загорілі колись руки знов побілішали (Нечуй-Левицький, I, 1956, 166);Побілішав, заколивався від вітру ковиль (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 51); | ||
+ | // Стати сивішим; посивішати. Голова йому побілішала, а шорстку, неголену щоку затягли свіжі, глибокі рови(Іван Микитенко, II, 1957, 104). | ||
+ | ===[http://hrinchenko.com/slovar/znachenie-slova/49934-prjamec.html Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка]=== | ||
+ | Побілішати, -шаю, -єш, гл. Стать бѣлѣе. Трошки побілішали руки, як побула дома. Васильк. у. | ||
+ | ===[http://ukrlit.org/slovnyk УКРЛІТ.ORG_Cловник]=== | ||
+ | |||
+ | ПОБІЛІ́ШАТИ, аю, аєш. Док. до білі́шати. Загорілі колись руки знов побілішали (Н.-Лев., І, 1956, 166); Побілішав, заколивався від вітру ковиль (Тулуб, Людолови, І, 1957, 51); // Стати сивішим; посивішати. Голова йому побілішала, а шорстку, неголену щоку затягли свіжі, глибокі рови (Мик., II, 1957, 104). | ||
+ | Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 6. — С. 617. | ||
+ | Побілішати, шаю, єш, гл. Стать бѣлѣе. Трошки побілішали руки, як побула дома. Васильк. у. | ||
+ | Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 3. — С. 203. | ||
+ | |||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===[http://ukrainian_explanatory.academic.ru Словари и энциклопедии на Академике]=== | ||
+ | побілішати | ||
+ | -аю, -аєш. | ||
+ | Док. до білішати. || Стати сивішим; посивішати. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: ПОБІЛІТИ.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: ПОБІЛІТИ_3.png |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: ПОБІЛІТИ_2.jpg |x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | ===Cпоріднені слова зі словника Бориса Грінченка=== | ||
+ | ====[http://wiki.kubg.edu.ua/%D0%9F%D0%BE%D1%81%D0%B8%D0%B2%D1%96%D1%82%D0%B8 ПОСИВІТИ]==== | ||
+ | ====[http://wiki.kubg.edu.ua/%D0%9F%D0%BE%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%96%D0%BB%D0%B8%D0%B9 ПОБІЛІЛИЙ]==== | ||
+ | ====[http://wiki.kubg.edu.ua/%D0%9F%D0%BE%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%96%D1%82%D0%B8 ПОБІЛІТИ]==== | ||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2017 року]] | ||
[[Категорія:По]] | [[Категорія:По]] |
Поточна версія на 21:28, 26 листопада 2017
Побіліти, -лію, -єш, гл. 1) Побѣлить. Побілила около. 2) Поблѣднѣть. Стор. МПр. 54. Побілів як стіна, як полотно, як хустка, як смерть, як Пилат. Ном. №№ 4381 — 4385. Побілів як вільхо́ва довбня. Покраснѣлъ. Мнж. 167.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ПОБІЛІШАТИ, аю, аєш. Док. до білішати. Загорілі колись руки знов побілішали (Нечуй-Левицький, I, 1956, 166);Побілішав, заколивався від вітру ковиль (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 51); // Стати сивішим; посивішати. Голова йому побілішала, а шорстку, неголену щоку затягли свіжі, глибокі рови(Іван Микитенко, II, 1957, 104).
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Побілішати, -шаю, -єш, гл. Стать бѣлѣе. Трошки побілішали руки, як побула дома. Васильк. у.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ПОБІЛІ́ШАТИ, аю, аєш. Док. до білі́шати. Загорілі колись руки знов побілішали (Н.-Лев., І, 1956, 166); Побілішав, заколивався від вітру ковиль (Тулуб, Людолови, І, 1957, 51); // Стати сивішим; посивішати. Голова йому побілішала, а шорстку, неголену щоку затягли свіжі, глибокі рови (Мик., II, 1957, 104). Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 6. — С. 617. Побілішати, шаю, єш, гл. Стать бѣлѣе. Трошки побілішали руки, як побула дома. Васильк. у. Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 3. — С. 203.
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
побілішати -аю, -аєш. Док. до білішати. || Стати сивішим; посивішати.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |