Юрма
Словник Грінченка
Юрма, -ми, ж. = Юрба. Народу юрма там стояла. Алв. 92. Людська юрма усе поле вкрила. К. ЧР. 327. См. Гурма.
Сучасні словники
1. ЮРМА, юрми, жін. Те саме, що юрба 1. Коло самої шахти зібралася вже чимала юрма (Борис Грінченко, I, 1963, 380); З усіх кінців міста юрми людей ідуть, щоб віддати йому [Тесленкові] останню свою шану та висловити співчуття його рідним (Андрій Головко, II, 1957, 628); Раптом почув [Андрій] музику, веселий гамір молоді. Назустріч ішла юрма святково одягнених хлопців та дівчат з музиками попереду (Василь Минко, Вибр., 1952, 303); Се було щось дике, оті опунції, незрозуміле, безладне, налякана юрма колючого листя (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 293); Юрмою вискакують панни, шпурляють услід гостям груддя, паліччя, сиплють піском (Степан Васильченко, III, 1960, 493); * Образно. Море стогне, море грає, Там і стогін, там і сміх.., І невпинно викликає Юрми дум моїх гірких (Микола Чернявський, Поезії, 1959, 226).
Словник синонімів
НА́ТОВП (велике скупчення людей, що перебувають десь або рухаються кудись), ЮРБА́, Ю́РМА́ розм.,ТОВПА́ розм.,Ю́РМИЩЕ підсил. розм., Ю́РМИ́СЬКО підсил.розм.,З’Ю́РМИСЬКО підсил.рідше,ГУРБА́ заст.,ТИ́ЧБА заст.,ГУ́РМА́ діал.,ГАЛА́ЙСТРА діал.,ГЛОТА́ діал.,ТИ́ЖБА діал.;ТАБУ́Н розм.,ОТА́РА зневажл., СТА́ДО зневажл.,ОРДА́ підсил. розм., НАВА́ЛА кого або яка, підсил. розм. (безладний, неорганізований натовп); ЗБО́РИЩЕ, ЗБО́РИСЬКО, ЗБІГО́ВИЩЕ розм.,ЗБІГО́ВИСЬКО розм.,СХО́ДЬБИЩЕ розм.рідко,ЗДВИГ діал. (велике скупчення людей в одному місці); СТО́ВПИЩЕ, СТО́ВПИСЬКО, ТЛУМ розм.,СТОВКО́ВИСЬКО розм.,СТОВКО́ВИЩЕ розм. (безладне й тісне скупчення людей в одному місці); ТИСК розм.,ТИ́СНЯВА розм. (кого: народу, людей і т. ін. - тісне скупчення людей в одному місці); ВАТА́ГА розм.,БА́НДА заст. розм. (група людей, компанія, що зібралася разом для чого-небудь); ОРА́ВА розм. (галасливий і безладний натовп).
Ілюстрації
![]() |
![]()
|