Худопахолок
Худопахо́лок, -лка, м. 1) Малосильный человѣкъ. Старший здоровий, оттакий! да й то не худопахолки. ЗОЮР. І. 77. 2) Бѣднякъ, незнатный, простой человѣкъ. Як можна, що круль свою дочку видав за худопахолка. Чуб. II. 89.
Зміст
Сучасні словники
ХУДОПАХО́ЛОК, лка, чол., заст. Дворянин незнатного походження. — Всякий худопахолок, принабувши [придбавши] собі пару-другу сотень дукатів, тікає із своєї околиці, де його всі знають (Гнат Хоткевич, Довбуга, 1965, 38); — Та й не такий уже він худопахолок бездвірний. В Гусятині його батько дещо має, навіть папери від Баторія на клапоть землі за щось дістав (Іван Ле, Наливайко, 1957, 41).
Ілюстрації
![]() |
|
![]() |
![]() |
Медіа
Іншими мовами
Худопахолок - Сourtier (англ.); Худопахолок - 貴族 (яп.)
Джерела та література
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Зовнішні посилання
http://sum.in.ua/p/11/170/2 http://sum.in.ua/s/khudopakholok