Перстень
Перстень, перстінь, -теня и -рсня, м. 1) Перстень, кольцо. Ой іскиньте золот перстень із мизинця пальця. Мет. 19. Береш перстень, дай мі слово, люблю в світі тя єдного. Чуб. V. 97. Перстні дорогії. Рудч. Ск. 2) Часть косы. См. Коса 1. Шух. І. 169. Ум. Перстеник, персте́ничок, персте́нчик, перстенець, перстінець. О. 1862. IV. 34, перстінок. АД. І. 43, перстник, перстничок. Чуб. III. 394. Моя біла ручка у перстничку. Мил. 89.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ПЕ́РСТЕНЬ, персня і рідко перстеня, чол. 1. Кільце з дорогого металу (золота, срібла і т. ін.), часто оздоблене каменем, що його носять на пальці як прикрасу: каблучка, обручка. Не треба мені ні золота, ні перстенів, ні намиста (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 439); На товстих куцих пальцях блищали важкі золоті персні з дорогими блискучими камінцями (Нечуй-Левицький, II, 1956, 207); Вона висунула шухляду, взяла маленьку коробочку і дістала з неї перстень (Семен Журахович, Вечір.., 1958, 237); // Шлюбна обручка. Оженився б на тобі, так на руці перстень (Номис, 1864, № 5452); * У порівняннях. Цей смуток ваш і сльози ці — Як чайки дві на океані, Як перстень шлюбний на руці (Олександр Олесь, Вибр., 1958, 345). 2. перен., діал. Коло, кільце. Він.. дивується, відки береться та мазь, що розливається по воді широкими перстенями і грає всіма барвами веселки (Іван Франко, VIII, 1952, 351); Люди темним перснем скупчились навколо нього [Горицвіта] і Сафрона, який шанобливо підніс до самих вусів газету (Михайло Стельмах, II, 1962, 133). Словник української мови: в 11 томах. — Том 6, 1975. — Стор. 333.
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Перстень, перстінь, -теня и -рсня, м. 1) Перстень, кольцо. Ой іскиньте золот перстень із мизинця пальця. Мет. 19. Береш перстень, дай мі слово, люблю в світі тя єдного. Чуб. V. 97. Перстні дорогії. Рудч. Ск. 2)Часть косы. Cм. коса 1. Шух. І. 169. Ум. перстеник, персте́ничок, персте́нчик, перстенець, перстінець. О. 1862. IV. 34, перстінок. АД. І. 43,перстник, перстничок. Чуб. III. 394. Моя біла ручка у перстничку. Мил. 89.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ПЕ́РСТЕНЬ, пе́рсня і рідко пе́рстеня, ч. 1. Кільце з дорогого металу (золота, срібла і т. ін.), часто оздоблене каменем, що його носять на пальці як прикрасу; каблучка, обручка. Не треба мені ні золота, ні перстенів, ні намиста (Кв.-Осн., II, 1956, 439); На товстих куцих пальцях блищали важкі золоті персні з дорогими блискучими камінцями (Н.-Лев., II, 1956, 207); Вона висунула шухляду, взяла маленьку коробочку і дістала з неї перстень (Жур., Вечір.., 1958, 237); // Шлюбна обручка. Оженився б на тобі, так на руці перстень(Номис, 1864, № 5452); * У порівн. Цей смуток ваш і сльози ці — Як чайки дві на океані, Як перстень шлюбний на руці (Олесь, Вибр., 1958, 345). 2. перен., діал. Коло, кільце. Він.. дивується, відки береться та мазь, що розливається по воді широкими перстенями і грає всіма барвами веселки (Фр., VIII, 1952, 351); Люди темним перснем скупчились навколо нього [Горицвіта] і Сафрона, який шанобливо підніс до самих вусів газету(Стельмах, II, 1962, 133). Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 6. — С. 333.
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
ПЕРСТЕНЬ ПЕ́РСТЕНЬ, перстня, муж. Кольцо с каким-нибудь драгоценным камнем для пальца руки. «Глядели насамоцветные перстни на его руке, что похлопывала коня, - огонь брызгал от перстней.» А.Н.Толстой.
Толковый словарь Ушакова. Д.Н. Ушаков. 1935-1940.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
Зовнішні посилання
Матеріал з Вікіпедії
Пе́рстень — від слов’янського «перст» — палець. Прикраси, що одягаються на палець. Як правило, п. носили на пальцях руки, рідше ноги (здебільшого в Азії). Типовий перстень — звичайне металеве кільце. Проста геометрична форма кільця, яка не має ні початку, ні кінця, символізує вічність життя. Часом перстень прикрашений дорогоцінними каменями. Перстені носять як чоловіки, так і жінки. Зазвичай, хлопець дарує дівчині перстень на заручини. П., що надягаються подружньою парою під час ритуалу одруження символізують зв'язок, союз чи обітницю. Християнські священнослужителі носять перстень, що символізує не тільки шлюб із Христом, а й духовні обов'язки. Є й інші випадки, коли перстень виконює роль знаку належності до певного професійного кола. Так у Північній Америці, титанові каблучки одягаються на мізинець випускникам інженерних шкіл.