Певен
Пе́вен, -вна, -не = Певний. Як що зробиш, парубче, своє діло як слід, тоді я буду певен і знатиму, що все у гаразді.
Зміст
Сучасні словники
ПЕВНИЙ, а, е. 1. Чіткий, твердий (про рухи, кроки і т. ін.) Її рухи були певні, а очі темно-сині,.. та які ж ліниві і на вид холодні!.. (Коб., І, 1956, 441); Бушують юрбами майдани, ясна для кожного мета. І певний крок гримить і тане (Сос., І, 1957, 157).
2. Який відповідає дійсності; правильний, точний, вірогідний. В книжках для народного читання краще наводити певні факти, а не гіпотези (Гр., Перед.. світом, 1907, 225); Найбільш певний діалектний матеріал здобувається мовознавцями-діалектологами шляхом безпосереднього спостереження і записування (Нариси з діалектології.., 1955, 181).
3. Точно визначений, визначуваний. Мене ждуть і в Чернівцях і у Львові на певний термін (Л. Укр., V, 1955, 334); Позаду, на певній відстані, йшло кілька наближених, а поряд,теж трохи позаду, царя супроводив одягнутий за формою старий гладкий міністр землеробства і державного майна (Довж., І, 1958, 395); - Я будував декорацію, обраховуючи її на певну точку знімання (Ю. Янов., II, 1958, 29); // Виділений, призначений для чого-небудь. [Кречет:] В лікарні є певні дні, коли дозволяють одвідувати хворих (Корн., І, 1955, 111); // Дібраний серед аналогічних осіб чи предметів або як частина чогось цілого, спільного. Він [П. К. Саксаганський] сам оповідав, що в одній п'єсі спробував був точно скопіювати певного свого знайомого (Рильський, III, 1956, 338); Кожний робітник, очевидно, педантично виконував якусь певну й обмежену частку загальної роботи (Смолич, І, 1958, 75); Письменник [П. Панч] розширює сферу прикладання народної фразеології, застосовуючи її.. для характеристики певних політичних явищ (Рад. літ-во, 1, 1963, 19)
Ілюстрації
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови Словник
Цікаві факти або додаткова інформація
пе́вен який має тверде переконання щодо когось, чогось впе́внений (у кому, чому, перев. з спол. що) який має тверде переконання в чомусь, щодо чогось, віру в кого-, що-небудь. пе́вний який твердо вірить у що-небудь, не сумнівається у чомусь; упевнений. переко́наний який має тверді, послідовні переконання. упе́внений (у кому, чому, перев. з спол. що) який має тверде переконання в чомусь, щодо чогось, віру в кого-, що-небудь