Рукопаш
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рукопаш, нар. Съ помощью только рукъ. Беріть (вагу) рукопаш, дрюків не треба. Черк. у.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачний словник української мови
РУКОПАШ, присл., розм. 1. Те саме, що врукопаш. Жіноцтво билось на валах рукопаш поруч з козаками (Кач., II, 1958, 486); Немає роздоріж, Дорога нам - одна ж! Стріляй, рукопаш ріж, Бери на абордаж! (Рильський, І, 1960, 299).
2. Те саме, що вручну. Ті рукопаш, А ті за допомогою приладдя З коловоротом палі забивали (Вирган, В розп. літа, 1959, 222).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
1. Ганс фон Дах. Техніка бою. Том 1
2. ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ РУКОПАШНОГО БОЮ. Офіційний сайт. Режим доступу: https://frb.org.ua/federacziya-2/