Раба
Раба, -би, ж. Раба, рабыня. Не смійся раба рабі, буде й тобі. Ном. № 12688.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках РАБА́, и, жін.
1. У рабовласницькому суспільстві — представниця експлуатованого класу, людина, яка була позбавлена будь-яких прав і засобів виробництва й перебувала у повній власності свого володаря — рабовласника. // Людина, яка потрапила в економічну, політичну залежність від кого-небудь, втратила свої права, свободу дій, зробившись підлеглою, підневільною. Не смійсь рабі, — буде й тобі (Номис, 1874, № 12688); — Слухайте мене, всі республіки, моїм голосом Україна гукає, — згину, а фашистові не покорюся, згину я, а рабою не буду, рятуйте, брати! (Юрій Яновський, I, 1954, 81).
Раба ваша (твоя, вашої милості, твоєї милості і т. ін.) — формула самоприниження при звертанні служниці, кріпачки до свого господаря.
2. перен. Та, хто сліпо виконує волю вищестоящої особи, осіб, плазує перед ними.
3. перен. Та, хто повністю підпорядковує чому-небудь свою волю, свої вчинки і т. ін. ♦ Раба божа: а) (рел.) християнка. По-підземному гугнявив слизький голос: — Вихрещується раба божа Ольга… Во ім'я отця… амінь! (Яків Качура, II, 1958, 13); б) жінка взагалі. У Мар'яна Поляруша отець Вікентій з співчуттям запитав, де він тепер живе, що думає робити, згадав добрим словом рабу божу Фросину та й відпустив чоловіка (Михайло Стельмах, I, 1962, 190).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |