Каленик
Кале́ник, -ка, м. Хліб з калиновими ягодами.
Зміст
«Словарь української мови»
Кале́ник, -ка, м. Хлѣбъ съ калиновыми ягодами. Чого то з сього святого хліба не зробиш? Усячину: діда, братки, рябка, сучку, каленика, натикана. О. 1861. XI. Кухар. 27.
Сучасні словники
Хліб - Харчовий продукт, що випікається з борошна.
Хліб усьому голова (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 103);
Їдеш на день, а хліба бери на тиждень (Українські народні прислів'я та приказки, 1963, 285);
— Тепер він вже старий, вже не держить посесії; поставив собі дім на графській землі в містечку, платить за ґрунт чинш і живе собі та хліб жує без роботи (Нечуй-Левицький, VII, 1966, 280);
Той чорний разовий хліб, який так гарно по-сільськи пахне. Він мені близький, наче дитина, що зросла на моїх очах (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 230);
Кричить прикажчик нам мордатий: «Косіть, косіть!» А хліб глевкий у животі, — немов цеглини... І сонце так повільно лине в безодні неба огняній (Володимир Сосюра, II, 1958, 400);
* У порівняннях. — Хай тобі, дитинко, буде все і з землі, і з води, і з роси, щоб ти був, мов золото, ясний, наче весна, красний, мов хліб, добрий, — аж застогнала стара Чайчиха, крізь прийдешні роки розгадуючи і не знати в кого вимолюючи долю для онука (Михайло Стельмах, I, 1962, 6)
Хліб - Основний життєво необхідний харчовий продукт.
Картопля — половина хліба (Українські народні прислів'я та приказки, 1963, 63)
Хліб - Виріб з борошна певної форми (паляниця, буханець, коровай тощо); хлібина.
На столі лежав ясний да високий хліб (Пантелеймон Куліш. Вибр., 1969, 61);
Ціла купа людей увалила в двір. В одного з-за пазухи виглядав крайок паперу; в другого на грудях наче горб виріс, то оддимався цілий хліб, узятий з дому на цілий день... (Панас Мирний, I, 1949, 252);
Назустріч вийшли з квітами дівчата, І виступили повагом три діди, Три чисті білі хліби несучи З дрібками солі (Максим Рильський, III, 1961, 106)
Хліб - Тісто, приготовлене для випікання таких виробів.
«Хоч би півні скоріше кричали — устала б та хліб завдала», — думаю (Панас Мирний, I, 1954, 79);
Стала хліб місити, піч затопила, в хаті убрала, — так мені любо! (Ганна Барвінок, Опов.., 1902, 80);
«Лободу дехто в хліб підмішує!..» (Андрій Головко, II, 1957, 511)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Джерела та література
- Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 78.
- Словник української мови: Том одинадцятий Х-Ь / Редкол. І. К. Білодід та ін., редактор тому: С. І. Головащук — К.:"Наукова думка", 1990 (с.:78)
- Етимологічний словник української мови: у 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (голов. ред.) [та ін.]. — К.: Наук.думка, 1983 — .— (Словники України).