Дід
Дід, -да, м. 1) Дѣдъ. То ж мій дід материн батько. Васильк. у. 2) Старикъ. Стор. МПр. 77. Чуб. ІІІ. 109. Сердилась баба на діда, а дід того не знав. Ном. № 3473. Вѣжливость сельская требуетъ, чтобы всякій молодой и среднихъ лѣтъ человѣкъ называлъ дідом каждаго старика. Чуб. ѴІІ. 355. 3) Нищій. Захтів у діда випросить хліба. Ном. № 4792. 4) Чучело на огородахъ, чтобы отпугивать птицъ; то-же баштанний дід — на бахчѣ. Сим. 200. 5) Родъ танца. Дай хліба поскачу діда. Ном. № 12296. 6) Раст. Cirsium lanceolatum Scop. 7) Снопъ соломы или камышу, сложенный такъ, что половина вершками в одну сторону, а половина въ другую. О. 1862. V. Кух. 29, 37. МУЕ. ІІІ. 56. 8) Родъ кушанья, приготовляемаго изъ пшена и муки; то-же, что и лемішка изъ ржаной муки. О. 1862. V. Кух. 37. 9) Діди. а) Предки, дѣды. б) Поминовеніе усопшихъ на Ѳоминой недѣлѣ. в) Тѣни по угламъ комнаты. Невеселі ті коротенькі пилипівчані дні.... День похожий на вечір, а вечір на ніч. По закутках зрана до вечора стоять діди. Левиц. Пов. 42. Связанные попарно початки кукурузы, висящіе, какъ украшеніе, въ гуцульскихъ хатахъ подъ образами. Шух. І. 100. Ум. Дідок, дідочок, дідунь, дідуньо, дідунечко, дідусь, Шевч. 206, дідусик, дідусьо, дідусечко. Ув. Дідище, дідуга, дідуган. Еней заснув і бачить снище: пред ним стоїть старий дідище. Котл. Ен. V. 7.
Сучасні словники
Вікіпедія:Дід , дідусь, дідуньо, дідо, дзідзьо — батьків або материн батько, родич онука чи онучки по будь-якій лінії споріднення (материнській чи батьківській). У онуки та онучки є два діди: батько батька та батько матері. Прапрадід — батько прадіда, батькового або материного діда. Прадід — батько діда, батькового або материного батька. Дідом часто називають пристарілу людину чоловічої статі (англ. Old man). Дідівщина, дідизна — спадщина від діда. Дідівство — властиві дідові відчуття родинного зв'язку з онуками.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
Додаткові відомості