Нитка
«Словарь української мови»
Ни́тка, -ки, ж. 1) Нитка. Батіг не нитка, не увірветься. Ном. № 1286. По нитці дійти до клубочка. 2) Вертикально стоящая палка в витушці: нижний ея конецъ вдолбленъ въ основаніе снаряда. См. Штомпель. Чуб. VII. 410. Ум. Ниточка.
Сучасні словники
Тлумачний: Нитка, и, жін. 1. Тонко зсукана, скручена пряжа, що використовується для шиття, в'язання, вишивання, виготовлення тканин і т. ін. // чого. Тонкий довгий предмет, що намотується на що-небудь. 2. перен. Те, що поєднує, зв'язує з ким-, чим-небудь.
Словник музичних термінів: Нитка - лінія, де записують партію ударного інструменту без визначеної висоти звуку (барабан, бубон, кастаньєти тощо).
Словник синонімів: Нитка (невидима) П. зв'язок, контакт; (думок) послідовність, напрямок, біг; ФР. лінія, шнур, лінійка <н. по нитці>; ниточка; пор. Шворка.
Українсько-російський словник: Нитка - нитка; (преим. перен. и о форме) нить промокнути до нитки — промокнуть до нитки [насквозь] штопальні нитки — штопальные нитки, разг. штопка
Фразеологічний словник української мови:
аріаднина (провідна) нитка. книжн. Те, що дає правильний напрямок, допомагає знайти правильний вихід з якоїсь ситуації.
білими нитками шитий. Невміло, погано замаскований, виконаний і т. ін.
взяти на живу нитку. Тимчасово, нашвидку, неміцно закріпити що-небудь так, щоб легко можна було зняти, розплутати і т. ін.
до (останньої) нитки. 1. зі сл. промокнути; мокрий, промоклий і т. ін. Наскрізь, повністю, зовсім. 2. перев. зі сл. обібрати, обдерти, пропити і т. ін. Повністю все, до останнього.
з миру по нитці. зі сл. збирати, допомогти, вийти і т. ін. Завдяки багатьом людям; потроху, помалу.
на живу нитку. 1. зі сл. зшити, зметати, стягнути і под. Як-небудь, аби було з’єднане докупи, щоб не розпалося. 2. Нашвидку; приблизно, неточно.
нема(немає, не було, не залишилося і т. ін.) (ні (і)) нитки сухої (рубця сухого). на кому. Хто-небудь наскрізь промок.
нитка увірвалася (урвалася, обірвалася). чия, кому і без додатка. Настав кінець чому-небудь; нема того, що було.
обдерти (обідрати) / обдирати до нитки (до ниточки). кого і без додатка. Позбавити майна, засобів існування тощо; обібрати, пограбувати когось.
піймати нитку (нитки). чого. Встановити зв’язок, послідовність, виявити основне в чому-небудь.
програватись / програтись до нитки. Втрачати повністю що-небудь, зазнаючи поразки в азартних іграх.
проходити червоною ниткою (стрічкою), книжн. Бути основним, провідним у чому-небудь, наскрізь пронизувати щось.
прясти нитку. Одноманітно, надокучливо говорити про одне і те ж.
стягнутися на нитку. Дуже схуднути.
увірвати (урвати) нитку. Припинити що-небудь (про взаємини, дружбу і т. ін.).
як (мов, ніби і т. ін.) нитка за голкою. Невідступно.
Рекомендовані джерела
1. Словник української мови, тт. 1—11, Київ: «Наукова думка», 1970—1980.
2. Ужченко В. Д., Ужченко Д. В. Фразеологічний словник української мови. Київ, 1998.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Бишенко/Логінова