Позостати
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 20:56, 23 вересня 2012; Matasar.ei (обговорення • внесок)
Позостати, -тану, -неш, гл. Остаться. Нема милого, позостала туга. Гол. І. 370. Позостатися, тануся, нешся, гл. Остаться. Умер, умер пан полковник і грізная мова, позостались кінь вороний і ясная зброя. Чуб. V. 317.