Подоїти
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 20:03, 23 вересня 2012; Matasar.ei (обговорення • внесок)
Подоїти, -дою́, -їш, гл. Подоить. Іди, корови дій, що від батька нагнала. Я ті подою, що в тебе застала. Чуб.