Обкурювати
Обкурювати, -рюю, -єш, сов. в. обкури́ти, -рю́, -риш, гл. Окуривать, окурить. Чого ж він не при собі? Хиба обкурили або обпоїли чим вражі дочки? Мир. Пов. І. 163.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках 1. Обдавати, оповивати димом. Міста звідси не видно, тільки високі, тонкі димарі мартенівського обкурювали низьке, свинцеве небо (Руд., Вітер.., 1958, 413); Перед сном Маша, взявши тліючу головешку, обкурила в наметі димом, щоб повиганяти геть комарів (Гончар, Маша.., 1959, 88); Папія схопив своє кадило, пройшов з ним по палаті.., обкурив царя (Скл., Святослав, 1959, 147).
2. Діяти димом, газом, випарами чого-небудь, знищуючи на рослинах шкідників, паразитів. Дерев’яні підпірки, в тріщинах яких можуть зимувати гусениці, обкурюють сіркою (Захист рослин.., 1952, 428).
3. Покривати сажею, кіптявою. Поїзд шпарко біг, ресори м’яко гойдали, рука хибила й огонь сірника ковзнув по цигарці, обкуривши її сизою кіптявою (Смолич, Сорок вісім.., 1937, 295).
4. Спричинювати появу жовтизни на поверхні чого-небудь від куріння.
5. Курінням робити зручнішим для користування (люльку, мундштук).
6. розм. Обвівати, обсипати (снігом, пилом і т. ін.).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
https://wiki.kubg.edu.ua/%D0%9E%D0%B1%D0%BA%D1%83%D1%80%D1%8E%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8%D1%81%D1%8F https://wiki.kubg.edu.ua/%D0%9E%D0%B1%D0%BA%D1%83%D1%80%D0%B8%D1%82%D0%B8