Праворушниця
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 10:50, 24 квітня 2024; P.kyriienko (обговорення • внесок)
Праворушниця, -ці, ж.( = Праворучниця). Эпитетъ Божіей Матери. Сидящая по правую руку? Господи милостивий, поможи мені і Матер Божая праворушниця. Мил. М. 42.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках спокійно, зрівноважено (Кач., II, 1958, 35).
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 8. — С. 508.
особа, що порушує норми поведінки, встановлені законами чи іншими нормативними актами.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |