Галакати
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 12:33, 28 березня 2024; Sybondarchuk.fpsrso23 (обговорення • внесок)
Галакати, -каю, -єш, гл. Кричать. Цит, брате, не галакай на мене. Гн. II. 109.
Зміст
Сучасні словники
- ГАЛА́КАТИ, аю, аєш, недок., розм. Те саме, що гала́йкати. Молодь, галакаючи, юрбою виходить на греблю і тут починає розходитися (М. Стельмах); Дяк рішуче встав і пішов
- Синоніми: БАЗІ́КАТИ розм. (багато, беззмістовно говорити; говорити, розмовляти про щось незначне, наістотне), РОЗБАЗІ́КУВАТИ підсил. зневажл., ПАТЯ́КАТИ зневажл., РОЗПАТЯ́КУВАТИ підсил. зневажл., ПАСТАЛА́КАТИ зневажл., ПАЩЕКУВА́ТИ зневажл., ГАЛДИ́КАТИ зневажл.
- Похідне від тієї самої звуконаслідувальної основи гал-, що і в словах [галай1], галас1, галу́-балу́ (пор.);
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови у 20 томах Словник синонімів української мови Горох
Цікаві факти або додаткова інформація
Слово "галакати" в інших мовах:
- halekać «кричати, галасувати» (верхньолужицька);
- halakać «співати (про п’яних)» (польська)