Спиця
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 20:04, 22 жовтня 2023; Mashydenko.fpmv23 (обговорення • внесок)
Спиця, -ці, ж. 1) Спица (въ колесѣ). Рудч. Чп. 250. Котилися вози з гори, поламались спиці. Чуб. V. 323. 2) Часть гончарнаго круга. См. Круг 11. 3) Часть млина ручного. (См.). Шух. І. 104. 4) Въ срубленномъ деревѣ сукъ, тонкая часть котораго отрублена. Шух. І. 187.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970-1980)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/{{{підрозділ}}}]]