Аврукати
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 22:11, 20 червня 2023; I.yakovleva (обговорення • внесок)
Авру́кати, -каю, -єш, гл. О голубяхъ: ворковать. Желех.
Сучасні словники
Український тлумачний словник
-аю, -аєш, недок.
Воркувати, воркотіти.
Словник живоі народнеі, пісьменноі і актовоі мови руськихъ югівщанъ Россійськоі і Австрійсько-Венgерської цесарії
Аврукати — воркотать по голубиному.
Голубкі сизі тогді прилітали.
Калинки віти кругом обсідали,
На еі віточках аврукали мило.
Чудовну казку мені говорили.
И. Верхратській.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
"Аврукати" в орфографічному словнику
"Аврукати" в українсько-російському словнику
В художній літературі
Олександр Виженко "Україна кохання".
В інших мовах
В англійській мові
1 birr, make vibrant sounds, purr, whir, whirr, whiz, whizz.
2 hum, purr.
перен. to bill and coo.
В польській мові
gruchać (czas.)