Окропляти
Окропля́ти, -ля́ю, -єш, сов. в. окропити, -плю́, -пиш, гл. Окроплять, окропить. Холодної води знайди, рани мої постреляні да порубані окропи, охолоди. Макс.
Зміст
Сучасні словники
ОКРОПЛЯТИ, яю, яєш і ОКРОПЛЮВАТИ, юю, юєш, недок., ОКРОПИТИ, роллю, ропиш; мн. окроплять; док., перех. і без додатка
1. Зволожувати, зрошувати кого-, що-небудьпо поверхні, розпорошуючи рідину на дрібні краплі; кропити, оббризкувати. Зароїлася в чорних очах і розлилася [вода] — як регіт — по всьому личку, окроплюючи його своїми бризками (Панас Мирний, I, 1954, 207); Спека.. несказанна, А води хоч би краплина, Хоч єдиная росина, Смажні губи окропити (Іван Манжура, Тв., 1955, 202); Нарешті таки вгамувались вітри, пішли дощі, окропили землю, і зерно, поключившись, дало ріст (Іван Цюпа, Назустріч.., 1958, 37); // безос. Дрібним дощем окропляв із запашних, як василькові кропила, волохатих хмарин (Степан Васильченко, II, 1959, 19).
2. перен., розм. Відзначати яку-небудь подію випивкою; обмивати. Знайомі, до огиди знайомі розтріпані тіні.. Кулик, Михайло. Стара компанія. Окроплюють повернення (Юрій Мушкетик, Серце.., 1962, 296).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 681.
Ілюстрації
x140px | x140px | x140px | ![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 681.