Чура
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 13:27, 13 квітня 2023; Zvviniarska.fshn22 (обговорення • внесок)
Чура, -ри, м. = Джура 1. То козак йому промовляє: «Чуро мій, чуро, вірний слуго!» АД. І. 248. Ой як крикнув козак Нечай на чуру малого: «Сідлай, чуро, коня мого, а собі другого». Нп.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |