Убогий
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 14:54, 8 грудня 2022; T.salikova (обговорення • внесок)
Убогий, -а, -е. Бѣдный, неимущій. Не той убогий, хто трошки має, а той, що не знав годі все жадає. Посл. Що вбогий, що багатий у Бога все рівно. Ном. № 80.
Зміст
Сучасні словники
Значення
- Який живе в нестатках, злиднях; бідний; протилежне багатий.◆ Він був убогий собі сирота, усе ходив по наймах, у чумаках да в чабанах (Барв., Опов.., 1902, 5) ;◆ [Виборний:] Тілько нігде правди дівати, трудненько тепер убогій дівці замуж [заміж] вийти (Котл., II, 1953, 20) ;)}};Шаблон:ПрикладТа царські упадуть чертоги, І правда кривду спопелить, Коли навчиться люд убогий Громадою обух сталить (Рильський, III, 1961, 33);{{прикладІван і Франка, тримаючись за руки, стояли біля стіжка, найубогіші за всіх у Селі Руському своїм маєтком і найбагатші в світі вірністю своєї любові (Чорн., Потік.., 1956, 306)}}
- Такий, як у бідних, власт. бідним; недорогий, неякісний, з поганого матеріалу і т. ін.◆ В своїй цюпці убогій вона Перед дзеркалом збитим стояла І гляділа на себе, сумна, Що краса молодая щезала (Фр., XIII, 1954, 116) ;◆ Вона [Мотря] глянула на матерію, набрану на спідницю; матерія була убога, темненька, з червоними краплями (Н.-Лев., II, 1956, 293) ;Шаблон:ПрикладУбога Демкова хата, звичайно повна самотності й суму, тепер здавалася йому царським палацом, бо в їй було його кохання (Гр., І, 1963, 412)
- на що, чим. Який має або містить у собі мало, недостатньо чого-небудь.◆ Особливо зв’язок з руськими громадами по угорськім боці був дуже важним ділом для Тухольщини, ба й для цілої стрийської верховини, багатої вовною та кожухами, та зате досить убогої на хліб (Фр., VI, 1951, 38) ;◆ — Наші полки, шановне панство, убогі на зброю (Ле, Україна, 1940, 157) ;{{приклад Оленчук ділився із своїм співрозмовником думками та згадками про своє життя, убоге радощами, багате горем, трудне й трудове життя простої людини (Гончар, II, 1959, 407)}}
- Невеликий, незначний обсягом, кількістю; мізерний.◆ Товариство почало виходити з куреня; здоровкалось з рибалками, котрі порались то коло снасті, то коло свого убогого добутку (Мирний, І, 1954, 349) ;◆ Попереду стелився звичайний, порізаний на вбогі вузенькі смужки степ (Кач., Вибр., 1947, 115) ;Шаблон:ПрикладНезатягнутий гетьманів пояс сковзнувся по ногах і впав, ледь-ледь забрязкотівши убогим сріблом (Ле, Україна, 1940, 182)
- перен. Який не має в достатній кількості належних ознак, бідний змістом.◆ Яка ж убога в вас філософія… і нам такий вже не підходить крам (Сос., І, 1957, 396) ;◆ Одна річ — чай з казанка і зовсім інша — із самовара, та ще за столиком, навіть застеленим, хоч і брудною, а все ж скатертиною. Убога ілюзія майже забутого за роки війни родинного затишку (Головко, II, 1957, 529) ;{{прикладПисака лише переказав.. розмову з художником. Убогим юмором [гумором] заквітчав він проект художника (Ю. Янов., І, 1958, 138)}}
- Який має якусь фізичну ваду; покалічений.◆ [Xромець:] Я чоловік убогий. Безсильні в мене, а здорові в нього [сліпця] ноги, Не переліз би в сад я без його підмоги (Фр., XIII, 1954, 379) ;◆ І думав менший з них [братів]: навіщо жить таким Калікам немощним, убогим нетіпахам? (Рильський, Поеми, 1957, 27) ;{{приклад // Непоказний, миршавий, який має жалюгідний вигляд. Мені ніде не доводилось бачити таких убогих, замлілих та захарчованих молодиць (Н.-Лев., II, 1956, 392)}}
- перен. Духовно обмежений; нікчемний.Шаблон:А ви, святиє предотечі, По всьому світу розійшлись І крихту хліба понесли Царям убогим (Шевч., II, 1953, 347);◆ В найтяжчі для імперії дні її [цариці] августійший муж і вона на грандіозних придворних балах шикують у шатах Олексія Михайловича і його дружини, а сановники одягають боярське вбрання. Маскарад убогих блазнів, що безнадійно відірвалися від древа історії (Стельмах, І, 1962, 620)
Синоніми
- бідний
- неімущий
- нужденний
- злиденний
- голодраний
- задрипаний
- сіромаха
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
- Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 10. — С. 357. ==Зовнішні посилання==