Штемп
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 12:19, 14 листопада 2021; Amzavalniuk.uk19 (обговорення • внесок)
Штемп, -пу, м. Клеймо. Шевч. II. 19. 1. мол. Хлопець молодий чоловік. ПСУМС, 81. // Хлопець невисокого зросту. 2. крим.; зневажл. Працівник карного розшуку. СЖЗ, 117. На злодійському жаргоні «Штемп» — великий міліцейський начальник, що працює на мафію.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ШТЕМП, а, чол., заст. Тавро. А меж ними, запеклими, В кайдани убраний Цар всесвітній! цар волі, цар, Штемпом увінчаний! (Тарас Шевченко, I, 1963, 242).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 536.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
Штемп, пу, м. Клеймо. Шевч. ІІ. 19
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
ШТЕМП, -а, ч., заст. Тавро.
Ілюстрації
![]() |
![]() |