Сьорбнути
Сьорбнути, сьорбонути, -ну, -неш, гл. Хлебнуть. Сьорбне, чоловік чарку як ісказиться. Ном. № 11469.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Їсти рідку страву, набираючи ложкою. Пити, перев. видаючи при цьому характерні звуки.
Фразеологізми
сьорбну́ти ли́ха (го́ря) Перенести чимало труднощів; набідуватися. сьорбну́ти го́ренька — Ох, і сьорбнув же я тоді горенька, і напився ж біди! Відкіль ті й борги взялися? (М. Олійник); сьорбнути чого Зазнати великих випробувань у зв’язку з чимось. Дух наступу! О, хто сьорбнув лиха відступу, тому особливо дорогий цей звитяжний наступальний дух! (Я. Баш). сьорбну́ти соло́ного Зазнати великих випробувань, незгод, злигоднів — Мені, товаришу майор, рано довелося сьорбнути солоного (Я. Баш).
Приклади вживання
– Чи сьорбнув борщу, чи ні, та мерщій на ніч жени... (А. Тесленко) Під час вечері Мишуця налаштовував радіоприймача, .. дав повну потужність і, нашвидку сьорбнувши галушок, став танцювати з усіма по черзі дівчатами-колгоспницями. (Ю. Яновський) Артем смачно сьорбнув із ложки .. і нічого не сказав, тільки всміхнувся до батька сірими очима. (А. Головко) У батька в руках ложка-довбанка, тільки хто з малишні [малечі] сьорбне дуже або засміється – трісь по голові, і зараз же тихо-тихо зробиться. (Григорій Тютюнник) Хутенько зварила [Харитя] куліш, нагодувала, маму, сьорбнула й сама кілька ложок. (М. Коцюбинський) Горпина мовчки присіла до свекра і сьорбнула ложку-другу борщу. (Панас Мирний) Сахно слухняно взяла чашку з бульйоном і сьорбнула дві ложечки. (Ю. Смолич) [Ничипір:] І не пив же багато!.. Дві чарки тілько й сьорбнув, а памороки так забило. (М. Кропивницький) Солонина енергічно [енергійно] замішав чай, сьорбнув кілька разів і одсунув од себе склянку. (М. Коцюбинський) Невольник не втерпів і, одходячи до дверей, сьорбнув трошки вина з кубка, і на дверях покотився мертвий. (І. Нечуй-Левицький)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |