Молодець
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 01:40, 10 вересня 2012; Matasar.ei (обговорення • внесок)
Молодець, -дця́, м. 1) Юноша, парень. І рече: молодче, тобі глаголю, встань. Єв. Л. VII. 14. Ой удовець не молодець: всі норови знає, ой він твоє біле личко із своїм зрівняє, ой він твою русу косу під ноги зобгає. Нп. Вдовець, чи молодець буде сужений? О. 1861. XI. Свид. 54. 2) Молодець. Пано́ве молодці. Обычное обращеніе къ козакамъ запорожскаго войска. Не в Синопу, отамани, пановемолодці, а у Царьград, до султана поїдемо в гості. Шевч. 50. 3) Названіе представляющаго жениха парня въ весенней хороводной игрѣ и названіе этой игры. Грин. III. 108.