Женило
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 22:36, 3 грудня 2019; Vvhandziuk.fpmv19 (обговорення • внесок)
Женило, -ла, м. Насмѣшливо: парень, котораго пора женить. Сим. 177. То таке женило аж під стелю. Рудч. Ск. II. 107.
Значення
ЖЕНИТИСЯ, женюся, женишся, недок. і док., на кому, рідко з ким, без додатка. Брати шлюб (про чоловіка); одружуватися.
Приклади з літератури
"Не женися на багатій, Бо вижене з хати, Не женися на убогій, Бо не будеш спати" (Тарас Шевченко, I, 1951, 261);
"—Як буду коли женитися, мамо, з Манею чи іншою, все одно, однаково буду для себе женитися" (Ольга Кобилянська, III, 1956, 32);
"Старий надумав учетверте женитися" (Юрій Смолич, I, 1958, 46).
Джерела
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
http://sum.in.ua/s/zhenytysja
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |