Бородавка
Бородавка, -ки, ж. 1) Бородавка. Ніс... з чорною бородавкою на кінці. Мир. Пов. II. 46. 2) Слѣдъ отпавшаго листа на стеблѣ. Шух. І. 19. Ум. Бородавочка.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
БОРО́ДАВКА, и, жін. Невеликий твердий наріст на шкірі, на поверхні листа, на корі дерева та ін. Я бачив його блукаючі очі.. і бородавку на лиці (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 428); На такому виду, здавалось, навіть бородавки були потрібні (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 198); На спині і на боках у неї [гусениці золотогуза] бородавки, вкриті пучечками рудих волосків (Шкідники поля, городу та саду, 1949, 63).
Словник-довідник. — К.: Довіра, 2006.
Боро́давки (зменшене — боро́давочки) — невеликі тверді нарости на шкірі людини; вважали їх проявами злих духів; за народними уявленнями, виникають від жаб, тому їх забороняється брати в руки; бородавки виводили знахарі; радили також робити самому власникові: коли зійде новонароджений місяць, тріть бородавки землею з-під правої ноги і проказуйте: «Місяцю, Місяцю, ти такий чистий, дай, Боже, й мені чистим бути».
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980.
Словник-довідник. — К.: Довіра, 2006.