Халабуда
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 19:55, 15 листопада 2019; Mvhatskov.fpmv19 (обговорення • внесок)
Халабуда, -ди, ж. - Такі житла одні з найдавніших: стародавні слов'яни будували їх у степу, коли пасли худобу. Перша його частина слова «халабуда» сходить до південнослов'янскої назви дракона (змія), досі відомого в сербській, болгарській і македонській традиціях. Згідно з народними уявленнями, напередодні великих свят хали водять хоровод, від чого піднімається вихор, і людина, захоплена таким вихором, може збожеволіти. Слов'яни вірили також, що хали можуть перетворюватися на людей та тварин. Друга частина слова «халабуда» являє собою корінь українського іменника «будiвля». Швидше за все, стародавні українці вірили, що ці степові житла будуть надійною фортецею, що захищає від нечистої сили.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |