Риболовник
Риболовник, -ка, м. = Рибалка 1. Ум. Риболо́вничок. Рибаки ж мої, риболовнички. Мет. 311.
Зміст
Сучасні словники
Риболовник, ка, м. = Рибалка 1. Ум. Риболо́вничок. Рибаки ж мої, риболовнички. Мет. 311.
РИБАЛКА, и, 1. ч. і ж. Людина, яка ловить рибу, займається рибальством. На березі Рибалка молоденький На поплавець глядить і примовля: «Ловіться, рибочки, великі і маленькі!» (Г.-Арт., Байки.., 1958, 76); Ще малим мене за руку До рибалок дід повів. - Покажіть, - сказав, - онуку, Як то ловлять окунів (Нагн., Вибр., 1957, 46).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Після бурі дівчинонька
З Дону воду брала:
«Чиє хвиля веселечко
К берегу примчала?
Чи того рибалоньки,
Що вірно кохала,
Що від нього до зіроньки
Ніченьок не спала?..»
Пливе човен – та вже його
Вода затопляє;
Та на човні знакомого
Рибалки немає.
Буйний вітер з дальніх сторон
Хвилю наганяє;
Понад Доном чорний ворон
Кряче й промовляє:
«Ой покинув рибалонька
Човник і весельце
Та затопив у Донові
Вірненькеє серце».
Ой утопив рибалонька
Та й мовив річима:
«Пливи, човне й веселенько, –
Де вірна дівчина!
Нехай човен мені буде
Замість домовини;
Хай весло поставлять люде
Хрестом на могилі!»