Плечико
Зміст
Словник Грінченка
Пле́чико, -ка, с. 1) Ум. отъ плече. 2) мн. Вставка въ рубахѣ, покрывающая плечо. Kolb. І. 39. Шух. І. 159.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970-1980)
ПЛЕ́ЧИКО, а. сер. Зменш.-пестл. до плече 1. Він поклав свою руку на її маленьке плечико (Олекса Гуреїв, Наша молодість, 1949, 103).
ПЛЕ́ЧІ (частина тулуба від шиї до рук), РАМЕ́НА заст. поет., РА́М’Я діал., КОРКО́ШІ діал., ҐОРҐО́ШІ діал.
Це цікаво
Іван Малкович
ІЗ ЯНГОЛОМ НА ПЛЕЧІ
Краєм світу, уночі,
при Господній при свічі
хтось бреде собі самотньо
із янголом на плечі.
Йде в ніде, в невороття,
йде лелійно, як дитя, і жене його у спину
сірий маятник життя, —
щоб не вештав уночі
при Господній при свічі,
щоб по світі не тинявся
із янголом на плечі. Віє вітер вировий,
виє Ірод моровий, маятник все дужче бухка,
стогне янгол ледь живий, а він йде і йде, хоча
вже й не дихає свіча,
лиш вуста дрижать гарячі:
янголе, не впадь з плеча.
Факти
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Плечико - іменник, середній рід, неістота.
Називний плечико
Родовий плечика
Давальний плечикові, плечику
Знахідний плечико
Орудний плечиком
Місцевий на/у плечику
Кличний плечико
Джерела
https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%BF%D0%BB%D0%B5%D1%87%D0%B5