Ломаччя
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 16:28, 16 жовтня 2018; Msvysotska.fpmv18 (обговорення • внесок)
Ломаччя, -чя, с. соб. отъ ломака 1.
Сучасні словники
- Збірн. до ломачка. Поки спинив Вернидуб канонаду, покотом лягло шість козаків та ще ломаччям з возів та турів п'ять було ранено (Михайло Старицький, Облога.., 1961, 67); Казав [Івась], що він набере і груддя у пазуху, і цегли в кишені, і ломаччя у руки... (Панас Мирний, IV, 1955, 12).
- Те саме, що хмиз. Затріщало сухе ломаччя під ногами втікачів (Іван Франко, VIII, 1952, 368); Повернувся [Чумак] з оберемком ломаччя і.. заходився роздмухувати в грубі вогонь... (Валентин Речмедін, Весняні грози, 1961, 270).
Ілюстрації
x140px | ![]() |
![]() |
![]() |