Много
Мно́го, нар. = Багато. Да побіжи в чисте поле, чи йде ляхів много. Макс. Не у мнозі. Не во множествѣ. Не гнівайся, тестю! не у мнозі зять іде. Мет.
{subst:Шаблон:Словник Грінченка і сучасність|підрозділ=Факультет права та міжнародних відносин}}
Словник Бориса Грінченка
Багато нар. 1) Богато. Старша дочка їх дуже багато живе. Богодух. у. 2) Много. Де багато господинь, там хата неметена. Посл. Багато в його грошей. Багато книжок попрочитував. Він же вийшовши, почав проповідувати багато. Єв. Мр. І. 45. Нам сього вина треба багато. Чуб. ІІІ. 102. В селі довго говорили дечого багато. Шевч. 115. Не багато Луговський гетьманував: півтора года булаву держав. АД. II. 124. 3) Очень, сильно. Вона багато скидається на його. Кролев. у. Ой вона багато гордує. Н. п. Ум. багатенько.
Значення у інших словниках
1. прислівник (якісний) до багатий ◆ 3 обох боків портрета висять кінці багато вишиваного рушника Коцюбинський 2. у великій кількості (протилежне мало) ◆ Поїдеш далеко, Побачиш багато; Задивишся, зажуришся,— Згадай мене, брате Шевченко 3. у значенні числівника велика кількість кого-, чого-небудь ◆ Рідні пісні навіювали на нього багато споминів Гончар 4. у значенні присудкового слова ◆ Вужів було так багато, що Соломія скоро перестала звертати на них увагу Коцюбинський 5. у значенні іменника ◆ Він [В. Самійленко], як, мабуть, і кожен з письменників, багатьом подобається, а багатьом ні Коцюбинський 6. у сполученні з вищими ступенями прикметника і прислівника значно, далеко ◆ Ті здорові квітки були багато кращі од квіток, що малюють по стінах дівчата Нечуй-Левицький