Чаполоть
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 13:48, 24 листопада 2017; Yodemchenko.ij17 (обговорення • внесок)
Чаполоть,-ті, чаполоч, -чі, ж. Раст.: a) Hierochloa borealis R. et Sch. Анн. 167. б) Calamagrostis epigeios Roth. ЗЮЗО. І. 115, 176.
Зміст
Сучасні словники
ЧА́ПОЛОТЬ, і, жін., розм. Те саме, що чаполоч. Отаман вибрав місце коло одного єрика, де пісок заріс зеленою листатою чаполоттю та червоним солонцем (Нечуй-Левицький, II, 1956, 226). Чаполоть, чаполочі, народна назва декількох трав'янистих рослин, з сімейства злаків (щетинника зеленого, вейника наземного і видів роду зубрівка). Чаполоть, жіночого роду (трав’яниста рослина) [розм.]
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |