Пустій
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 00:44, 21 листопада 2017; Tsyarmak.pi16 (обговорення • внесок)
Пустій, -тія, м. = Пустун. Дитина спить, а мати росповідає старшим пустіям.... про сиріток та мачуху. ЕЗ. V. 125.
Зміст
Сучасні словники
Пустій Похідна форма дієслова - пустувати -ПУСТУВАТИ, ую, уєш, недок. Розважаючись, бавитися, гратися (перев. про дітей). — Росли ми вкупі, як брат з сестрою, вкупі бігали, пустували, гуляли... (Михайло Старицький, Облога.., 1961, 18); Сидить Іван на припічку Та й попелом грає; Його сестра.. промовляє: «Івасику-брате! Годі з тебе пустувати, Пора розум мати!» (Степан Руданський, Тв., 1959, 97); Жабі пустувала, бризкалась водою, плавала по мілкому і, мов мале дитя, лопотіла по воді ногами (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 48); * Образно. Здавалося, грайлива природа, пустуючи, спорудила велетенський мол (Юрій Смолич, I, 1958, 45).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |