Биря
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 15:03, 19 листопада 2017; Kihilova.if17 (обговорення • внесок)
Биря, -рі, ж. Дѣтск. овца. О. 1861. ѴІІІ. 8. Як піду я яром по долині свої бирі гукати. Чуб. Ум. Биренька, бирочка, бирочка.
Сучасні словники
БИ́РЯ, і, жін., дит. Вівця, овечка, ягня; вівці, ягнята. «Гей, орлику-братику! Ти високо літаєш, Ти далеко видаєш, Чи не бачив ти моєї.. бирі?» (Українські народні думи.., 1955, 288); Як піду я яром по долині Свої бирі гукати (Павло Чубинський, V, 1874, 1172).
биря - іменник, жіночий рід, істота, I відміна ВІДМІНОК ОДНИНА МНОЖИНА називний биря бирі родовий бирі бир давальний бирі бирям знахідний бирю бир орудний бирею бирями місцевий на/у бирі на/у бирях кличний бире бирі
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Іншими мовами
ewe(англ.)=вівця(ж.р)
sheep(англ.)=(мн. вівці)