Десна
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 21:10, 31 жовтня 2017; Kapaliura.fzfvs17 (обговорення • внесок)
Десна, -ни, ж. Десница, правая рука. Не дарма звав її своєю десною. Стор. МПр. 97.
Зміст
Сучасні словники
Десна́ = десни́ця:
1) старі назви правої руки, правиці, нині вживаються лише в книжному та урочистому мовленні. Недарма звав її своєю десною (О. Стороженко); Огорнути багрянцем опанчі, Тримаючи десницю на мечі, Данило їхав (М Бажан);
2) (з великої літери) тільки Десна́ — річка, ліва притока Дніпра, на якій стоїть старовинне українське місто Чернігів; назва річки етимологічно пов’язана з попередньою. Нема його [миленького] Та й не буде, Поїхав за Десну, Сказав: рости, дівчинонько, На другую весну (пісня).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |