Кавук
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 11:08, 31 жовтня 2017; N.pylypchenko (обговорення • внесок)
Кавук, -ка, м. Мѣшокъ. Желех. Закр.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови: в 11 тт.
МІШО́К, шка, ч. - зшите з шматка грубої тканини вмістище для зберігання і перевезення сипких тіл і різних речей, а також великий паперовий пакет цього ж призначення. Ішов Панас із города додому з сокирою й мішком (Гл., Вибр., 1951, 72); Вона латала мішок для харчів (Хижняк, Д. Галицький, 1958, 368); * У порівн. Довга сорочка, як той мішок, упала додолу; мережка лиштви лежала аж на землі (Мирний, III, 1954, 179); Свиснула козацька шабля, і пан хорунжий мішком зсунувся з коня на лід (Кач., Вибр., 1953, 140).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |