Кадуб
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 16:25, 25 листопада 2015; Lhkryshchenko.gi15 (обговорення • внесок)
КА́ДУБ, а, чол. Велика діжка. Взяли вони шість кадовбів м'яса та шість кадовбів води, сів Котигорошко на грифа, — полетіли (Українські народні казки, 1951, 103); В кутку коло дверей стояв кадіб з капусти (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 39); Кращі майстри вивезли на продаж свої діжки, відра, кадуби, бодні, жлукта (Василь Кучер, Дорога.., 1958, 170); * У порівняннях. У будці, як у кадовбі, загуло на весь двір (Степан Васильченко, II, 1959, 124).
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/{{{підрозділ}}}]]