Ряснота
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 16:54, 24 листопада 2015; Napetrychenko.pi15 (обговорення • внесок)
Ряснота, -ти, ж. Обиліе, изобиліе (плодовъ, листьевъ). Екатериносл. у.
Зміст
Сучасні словники
Ряснота, -ти, ж. Обиліе, изобиліе (плодовъ, листьевъ). Екатер. у.
Тлумачення слова у сучасних словниках
РЯСНО́ТА́, оти, жін. Абстр. ім. до рясний 1, 3. На деревцях уже обнова. Листків зелених ряснота (Олександр Підсуха, Загули.., 1960, 41); Суне [отець Миколай] до отця Вікентія рясноту святешної синьої ряси (Михайло Стельмах, I, 1962, 265).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Джерела та література
1.Словарь української мови / Упор. з дод. влас. матеріалу Б. Грінченко : в 4-х т. — К. : Вид-во Академії наук Української РСР, 1958.
Том 4, ст. 9.
2. Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 926.