Рільник
Рільник, -ка, м. Земледѣлецъ, хлѣбопашецъ.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Великий тлумачний словник сучасної української мови
РІЛЬНИК, -а, ч. Той, хто займається рільництвом,землероб.
Великий тлумачний словник сучасної української мови
РІЛЬНИК, -а, ч. Той, хто займається рільництвом,землероб
Словник української мови
РІЛЬНИ́К, а́, ч. 1. Той, хто займається рільництвом; землероб. Благословенна праця рільника, Що оре цілину в ясній надії. Пшеницю від полови він одвіє, Як жнив кінчиться радість нелегка (Рильський, Зим. записи, 1964, 48); Він виходить у степ з бороною, На ріллі розбиває грудки. Під залізним дощем, під війною Мусять сіяти хліб рільники (Мас., Сорок.., 1957, 365); На суботники по освоєнню заболоченої землі сходилися лісоводи і садоводи артілі, рільники і механізатори (Вол., Місячне срібло, 1961, 307). 2. Керівник польових робіт у колгоспі. Наближалось якесь побутове свято. Заступник голови, він же рільник артілі, приурочив до нього вихідний день (Вол., Самоцвіти, 1952, 183); Першим на зборах виступив рільник артілі (Рад. Укр., 24.ІХ 1950, 1).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 7. — С. 575.
Великий тлумачний словник сучасної української мови /Уклад. і голов. ред. В.Т.Бусел. - К.; Ірпінь: ВТФ " Перун", 2001. - 1440с. ст.1036
Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод.ідопов.) /Уклад. і голов. ред.В.Т.Бусел. -К.;Ірпінь: ВТФ " Перун", 2005.- 1728с. ст- 1228