Талія
Талія, -лії, Талья, -льї, ж. Италія. Желех. Гол. III. 120.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках 1. Найвужча частина тулуба; місце, де носять пояс. Становий.. скочив, як тигр, в очерет і вхопив Олесю за талію (Нечуй-Левицький, III, 1956, 127); У білій сукенці, тонесенька в талії, під хвилями буйного волосся, скидалася (Олена) на велику ромашку (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 4); В гімнастерці, перетягнутій в талії командирським Із зіркою ременем, у чобітках.., він виглядав ще меншим і ще тендітнішим (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 103); // Частина сукні, одягу, що облягає це місце. Цариця-мати, у відкритій сукні, з високою талією,.. з захьпленням і любов'ю дивилася на сина-імператора (Панас Кочура, Зол. грамота, 1960, 171). 2. рідке. Частина тулуба від пахв до стегон. Старші панни скоса поглядали в дзеркало на свої талії, на біл: та рожеві сукні (Нечуй-Левицький, I, 1956, 142). Талія, Фалія ( др.-греч. Θαλία , Θαλεία від θάλλω "Кольором", "розростаються") - у грецькій міфології [1] муза комедії і легкої поезії, дочка Зевса і Мнемосіна. Зображувалася з комічною маскою в руках і вінком плюща на голові. Від Талії та Аполлона народилися корибанти [2]. Згідно Діодора, отримала ім'я від процвітання (таллейн) на багато років прославлених в поетичних творах [3].
Зевс, перетворившись в шуліки, взяв Талію в дружини. Зі страху перед ревнощами Гери муза зникла в надрах землі, де від неї народилися демонічні істоти - Паліки (в цьому міфі вона іменується німфою Етни, см. Етна (німфа)).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 10, 1979. — Стор. 28. Словник української мови: в 11 томах. — Том 10, 1979. — Стор. 28.