Чинбарь
Чинбарь, -ря, м. Кожевникъ. Чуб. VII. 431. Вас. 156.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЧИНБА́Р, я, чол. Ремісник, який чинить, обробляє шкіри. З удосконаленням техніки виробництва стали виділятись ремісники по професіях — ковалі, зброярі, теслярі.., чинбарі, ткачі, гончарі (Історія середніх віків, 1955, 63); — А що, кажу, Якове, ..будемо з шкурами робити? — Прийшлося чинбаря наняти, сяк-так вичинили їх уже по-нашому та спродали за якийсь там безцінок (Панас Мирний, I, 1954, 222); // Робітник шкіряного виробництва; шкіряник. --Dashashd (обговорення) 17:28, 30 листопада 2014 (EET)Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 325.
"Словопедія"
Чинба́р іменник чоловічого роду, істота --Dashashd (обговорення) 17:28, 30 листопада 2014 (EET)Орфографічний словник української мови
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
Чинбар -я́, ч. Ремісник, який чинить, обробляє шкіри. || Робітник шкіряного виробництва; шкіряник.
--Dashashd (обговорення) 17:28, 30 листопада 2014 (EET)Великий тлумачний словник сучасної української мови. - "Перун". 2005.
чинбар
(ремісник, який чинить шкури), гарбар; кушнір (той, хто вичиняє хутро й шиє хутряні вироби)
--Dashashd (обговорення) 17:28, 30 листопада 2014 (EET)Словник синонімів української мови. 2014.
Ілюстрації
![]() |
![]() |